Ma még Magyarországon ismeretlen fogaloma, pszichomotorika,
hogy mit is jelent ez a gyakorlatban, és hogyan alkalmazható,
erre ad választ ez az interjú.
A mozgás pszichológia vagy pszichomotorika,
egy terápiás-oktatási nevelési gyakorlat,
amely az 1960-as években született,
és kezdett elterjedni Olaszországban, majd világszerten.
Veronica Berger mezei a 60-as 70-es években ismert énekesnő,
előadó művész, aki nagy zenekarokkal illésmetról lépett fel,
és revi műsorokkal bejelte Európát, majd Olaszországban telepedett le.
Kalandós külföldön eltöltött 45 év után hazatelepült.
Az ő személyisége habitusa biztosíték arra,
hogy ez a szemlélet, a mozgás pszichológia,
meghonosodjon nálunk is.
Nemcsak fellépésekből állt az életed annak idején,
hanem nagyon sok mindent tanultál.
40 éves lehetett, mikor egy új szakma született ott Olaszországban,
a pszikomotorika.
Hát ez egy bum volt ez a pszikomotorika,
mert hát a pszichológiának meg a mozgásnak a kapcsolatáról szólt,
meg a kapcsolatok.
A Bernard Akatóliás egy francia tornatanár volt,
aki végül is pszichológus is volt.
Ő megvolt róla győződve, hogy tulajdonképpen a játék,
hát ugye minden pedagógus tudja, hogy a játék mit ad.
És hát ő kitolgozott egy ilyen stílust.
Úgy kezdődik az ő órája, hogy a gyerekek fölépítenek egy várat,
azokból az építő kockák kinagyítva, amik szivacsból vannak.
Az építő kockák vannak kinagyítva, hatalmasba, úgyhogy a gyerek pici.
Arányába véve fölépítenek egy várat, és aztán összerombolják.
És akkor azok, amiket összeromboltak, abból kezdenek újra csinálni struktúrákat.
A saját ötleteik szerint a gyerek a főszereplő.
Hát tulajdonképpen itt a mozgás és a kreativitás is egy léneges elem.
És itthon az MZI, ami mozgás, pszichológia, zene és életöröm,
ebből ennek a mozaik szaba, itt megalaktottál egy egyesületet.
Hát ez már 18-ban volt, és valahogy észrevettem, hogy ez a mozgás,
zene és életöröm, és valahogy észrevettem, hogy ez a mozgás,
ez a pszichológia, amit pszichomotorikának hívnak, ugye, és kiegészítő orvos tudományt végeztem Torinoba.
Ez egy szak kint, ez a pszichomotorika.
És hát azért ez olyan tabu témákat is érintett, hogy hát a egymás iránti szeretet,
az egymás kapcsolatok, ugye hát a tolerancia.
Ez egy elég forradalmi dolog volt Olaszországban, és 7 ezer től van csak megengedve ez a szak.
Tulajdonképpen a Bernard d'Acathorie az a 60-as években már elkezdte ezt a Piaget, Vallon, Montessori.
A Freud kezdett az örömökről beszélni.
Ezért volt ez egy elég tabu témá, a világszerte, mert hát azért az örömökről nem nagyon beszéltek 2000 évig.
Nem volt ildomos, igen.
Nem volt ildomos.
A bu téma volt. Hát a Montessori volt az első nő, akit az olaszoknál beengedtek az Orvosi Egyetemre.
Tehát ennek a mozgás-psziológiának igazából és ennek az alapítványnak, hogy egyesületnek is ez a célja,
hogy a mozgás, a játék, az ézzelmek, a test és kognitik képességeknek az összehangolása.
Ez a pontosan erről a szó és amire rájöttem, hogy ez a szenyoroknál,
azért mert az agy életünk végéig változik ugye, a szenyoroknál is lehet képességfejlesztés csinálni.
És én ezt nagyon köszönöm értenek a csapatomnak, hogy Magyarországon.
Én valamire rájöttem, amit nem gondoltam volna, hogy mikor beellépek egy ilyen 60-70 pluszos koroszájba,
saját magamon meg a többieken rájöttünk, hogy ugyanúgy lehet az audóvizuális izlelő,
mert mi főzünk, mi a gastronomiára nagyon nagy súlyt vegtettünk, a táplálkozás találcsodásra,
én a tagjaimat tanítom a mediterrán konyhára.
Tehát tulajdonképpen az egyensű lef, az MZI, nem csak zumba programok egyszer.
Hát ott volt az egyetemen a Dr. Jászberényi József, a gerontológus, a gerontolandragógus,
a Milton Friedman Egyetemnek az idős akadémiájának a létrehozója,
ő az, aki most már 15 éve az időseknek a fejleszésével foglalkozik.
Hogy látod, hogy ez, amit te képviselsz a mozgás-pziológia, mennyire elfogadott nálunk, vagy mennyire ismerik?
Szerintem én azért kerültem ide vissza Magyarországról, hogy a dolgot valamilyen módon elismerék egy kicsit jobban.
Most már az ogonőképzőbe van egy ilyen tantár, de nincsenek még speciálisták.
Nehéz találni olyan embereket, akik nem fogják szeparálni a mozgás meg a pziológiát.
Mert sajnos az egész orvos tudomány ilyen, erről a Máté Gábor sokat beszélt, a Sejért sokat beszéltek,
nyolcvan éve már erről beszélnek.
Van egy új tudományák, amit úgy hívnak, hogy PNEI, a pziológia, az endokrinológia és az immunológia.
Plánya COVID-óta, ugye, ami egy külön eszperienca volt, egy külön tapasztalat volt, mindenki számára ez az egész bezártság, hogy mi történt velünk.
Úgyhogy ez a táplálkozás, az idegerencer, a lelki, hogy ne szeparáljuk.
Vagy hogyha már megvannak a különböző pszikomotorika, ez nemcsak a pszikológia meg a motorikamoszgásnak a kapcsolatanomak,
hogy hogyan viszonyulnak a kapcsolatok, amit magaddal ápolsz, meg a többiekkel.
Például én, akinek ez a végzettség és adásul e oldal hívatásos bohóc, animátor, előadó művész, meg zenész, ez nagyon különleges szakma.
Ezt valamilyen módon talán kik is képviselik a legjobban az orvos bohócok.
Ők azok, akik realizálták ezt az egészet, és bebizonyították, hogy milyen hatalmas dolgot csinálnak a rákos gyerekeknél például.
Hát tényleg az van, hogy a játék, a mozgás, a lélek, a zene, a művészet terápiák hogyan tudnak gyógyítani.
A hangulat gyógyító ereje. Ezt láttad te ezt az előadásomat, aminek az volt a cím, hogy a hangulat gyógyító ereje.
Azt próbáltam ott a Milton Friedman Egyetemen megértetni ezzel a 60 pluszos közönséggel, hogy ez a három szó, amit az egyesületünk képvisel,
a mozgás, a zene és az életöröm, három előadást tartottunk.
Az első volt a mozgáspróbáló, a másik a zene, a három az életöröm, mert az az első kettőnek a következmény.
Az én csapatom azért különbözik a többi ilyen idős korú zumbásoktól, hogy mi nagyon komolyan foglalkozunk a táplálék.
Akkor van egy ilyen ennek az MZE egyesületnek, nemcsak ilyen zumba programjai vannak, nemcsak a mozgással.
Igen. Főző kurzusok vannak.
Hogy zajlék ez a főző kurzus?
Ez úgy volt, amikor Covid volt, hogy online megtanítottam egy csomó dolgot.
Miért tartott fontosnak a mediterrán konyhát?
A mediterrán konyhát, én nem azomlja az a magyar konyha, nem jó, de hogy nem, hát imádom a töltött paprika-t, meg mindent imádok.
Én csak 45 év oldalaszország után azt van mondani, hogy azért az, hogy a magyar közértekben bemennek, és mozzarella és ricotta és parmigiana,
és mindenki tud olaszul most már valami okha van, hogy ezt a mediterrán konyhát világszereteig elismerték,
és őket a sportolók is spagettit esnek.
Az embernek az elképzelése, hogy az olasz konyha, az tészta, és az egy hizlaló dolog.
Hát nem így van, az a lényeg, hogy mi van a tésztának rajta.
Pizza, az nemcsak, hogy sporolós, hanem finom.
A paradicsomról nem is tudják itthon, hogyha 3 és fél órát főződ, akkor jön ki a likopéne, ami az immunsziszemának az erősítője.
Hát miért dobják el a citromhéját? Anyám is kinyomta, és eldobta. A sziciliában meg mossák a fogukat vele.
Látsz-e valami változást a tagoknál?
Az az igazság, hogy amikor az olaszoknál az óvodásokat is tanítottam a pszikomotorikára, és jöttek utána iskoláskorban is ugyanazok,
én láttam, hogy akik a ezeken a kurzusokon vannak, mennyivel frissebbek és mennyivel érdeklődökbek és mennyivel nyitottabbak.
És ugyanazt látom a szenyaroknál is Magyarországon, hogy például a színvilága megváltozik annak,
aki elkezd zumbázni meg ezt a mozgás formát. Hát elképesztően megváltoztak.
A kulturájuk, az ételkulturájuk változott meg.
Nem csak magyarul esznek, hanem eszik az olasz előételeket.
Az étkezési kultúra és a színviláguk, az ízlésük, s minkelik egy picit magukat.
Magyarországon a 60-70 éves nők úgy tűnik, hogy ők annyira nem akarnak szépítkezni.
Beleszoknak a korukba?
Nem tudom, ez ugyanaz a társadalmi beleidegződés, hogy akkor már én úgyis nagymama vagyok, meg az unokám elég, minek legyek én annyira szép.
Itt nem a rohanszőt szépnek lenne, hanem jól ápol.
Az én csapatomnak fölfokozódott a jobb kedve, fölgyorsultak egy kicsit, jobban esznek, jobban színviláguk, és már azt hiszem, hogy ez át kéne adni az idős generációnak.
A mozáspszichológia Elszhand képviselőjével, Veronica Berger mezeivel, Tordajudit beszélgetett.